Din episoadele anterioare...
Convinge-l pe tatăl tău să aprobe divorțul
și vei vedea că dorința mea va fi de nestăvilit.
Veștile despre dorințele tale către fiica mea iubită mă bucură.
Lăsă în urmă povara, așa cum am discutat.
- Vei avea grijă ca pruncul să nu se nască ? - Un lucru necesar.
E o sticluță roșie.
Înlocuiește-i conținutul cu apă și ierburi amărui.
Sclava soției tale se furișa la adăpostul nopții.
În mâna ținea ceva cunoscut mie.
Știu ce țin aici și ce scop are !
Oamenii ăștia nu vor muri aici în această seară, ci în arenă !
Vom ataca arena din Capua.
Vi-l ofer pe Gannicus.
În sfârșit ne vom înfrunta în arenă.
Așa cum Melitta s-a temut întotdeauna.
- Te-ai culcat cu ea ? - Oenamus.
Vom învălui acest tărâm în pasiune
până când Roma va ajunge scrum sub focul patimii noastre.
Spartacus.
Gaius, unde e tata ?
Ajută-mă !
A fost ucis de Spartacus.
SPARTACUS - RĂZBUNAREA
Episodul 6 - DRUMUL E ALES
Traducerea și adaptarea: RRZXXX
Sunt în viață ! Aduceți-l pe doctor !
Aduceți pânză ca să le bandajăm rănile !
Care sunt veștile ?!
Arena a ars din temelii. Cu mulți romani prin cenușă !
- Ce s-a întâmplat cu Rhaskos ? - A murit ca un adevărat gladiator.
Cu sabia-n mână și gândurile însângerate.
- N-ai fost rănit ? - Zeii m-au protejat, micuțule.
Spune-mi încă o dată așa... și îți vor întoarce spatele.
- Poate fi vindecat ? - Nasir a avut doar o rană.
Dar viața acestui om atârnă doar de un fir de ață.
Numele lui e Oenomaus.
Și e mai mult decât un om de rând.
Să ne rugăm ca zeii să-l stimeze la fel de mult.
Sunt într-un vis ?
Dacă ar fi așa, n-aș vrea niciodată să te trezesc...
Atunci a început să se prăbușească.
Țipau și se îmbrânceau ca niște copii în timp ce arena ardea în jurul lor.
Mirosul fumului și al morții va ajunge purtat de vânt până la porțile Romei !
Lasă gândurile negre.
Oenomaus e puternic ca un titan.
Unul care va trăi pentru a ridica sabia încă o dată.
Să lupte alături de tine ?
Dacă va alege țelul nostru de a lupta împotriva romanilor.
Țel ?
Ai un tupeu pe măsura mădularului lui Jupiter.
Câțiva sclavi amărâți care n-au nicio putere.
A ratat partea în care am prăbușit arena peste capul său ?
Rome este susținută de mai mult decât niște grinzi de lemn.
Dacă țelul vostru e să vă scurtați viața, atunci vă îndreptăți spre victorie sigură.
De ce ai ales să ne ajuți, dacă tu crezi așa ceva ?
Confunzi alegerea cu plata unei datorii. Una pe care i-o datorez lui Oenomaus.
Fără ea... n-am mai fi vorbit.
Are dreptate. Am greșit că ne-am pus încrederea în intențiile lui.
Nasir a încercat odată să mă omoare, iar acum e alături de noi.
Poate că și Gannicus poate fi convins să se alăture nouă.
Sau poate ar fi trebuit să-l omorâm în arenă.
Martorii din Roma confirmă de asemenea că în testament sunt lăsate familiei
reședința din Roma și vila de aici, din Capua.
În plus, mai e și via din Atella, 40 de capre pe dealurile din Pompei,
20 de bovine...
Care e valoare animalelor ?
9.000 de dinari, depinzând de cum se negociază vânzarea.
Vinde-le la piață.
Și anunță o recompensă în monede pentru cei
care au informații care pot duce la capturarea lui Spartacus.
Iertați-mă, pretore, dar legea nu prevede folosirea bunurilor pentru acest lucru.
Aveți dreptul doar de a avea grijă de bunurile senatorului Albinius
până când moștenitorul va ajunge la vârsta majoratului.
Legile trebuie încălcate uneori, către un țel mult mai măreț.
Dacă vrem că Spartacus să plătească pentru ce a făcut.
Pretore...
Continuarea discuției doar îndurerează o inimă care jelește.
Îmi cer scuze.
Amintirea tatălui tău nu va pieri curând.
Toată republica îl plânge.
Lasă-ne.
Ce anume te face să plângi ?
Un tată pe care nu-l mai poți îmbrățișa niciodată ?
Sau faptul că nu mai poate comanda desfacerea căsătoriei ?
Am făcut o greșeală gravă.
Iar zeii m-au pedepsit omorându-mi tatăl.
Nu e de ajuns.
Gaius...
Singurul motiv pentru care nu ai avut soarta tatălui tău
este copilul care crește în tine.
Copilul meu. Moștenitorul meu.
Protejează-l cu viața ta sau ți-o vei pierde.
Trebuie să păstrăm aparența doliului în perioada cuvenită.
N-aș vrea ca mirosul durerii să rămână asupra ta.
Du-te și îmbăiază-te.
Dați raportul !
Încă o sută de cadavre au fost luate din arenă.
Asta a fost găsită printre dărâmături.
De ce soldații noștri sunt atât de puțini ?
Mai mulți au fost chemați din Napoli
și vor ajunge până la căderea întunericului.
Totuși, mulți au dezertat.
Și-au întors spatele jurământului făcut Romei ?
Frica și panica au cuprins regiunea și pe oamenii noștri.
Majoritatea cred că Spartacus a dezlănțuit furia zeilor.
Un lucru fără sens.
Chiar dacă ni s-ar alătura legiuni întregi,
tot ar fi înfrânte de Spartacus și de oamenii săi.
Îmi cer scuze, dar așa cum l-am avertizat pe tânărul Mărcuș înainte să moară,
gladiatorii sunt mai mult decât niște sclavi de rând.
Trei din oamenii tăi nu se compară cu unul de-al lor în ciuda faptului
că sunt dornici să moară.
Nu.
Tu n-ai fost odată alături de ei în arenă ?
Cu mult timp în urmă.
Atunci dă-le o lecție... Dovedește-ți fala.
Sirianul vrea să-și guste propriul sânge.
Haide !
Începeți.
Haide !
Și am fost considerat cel mai slab din sânul frăției.
Dacă aș fi avut o armată formată după imaginea ta...
Sunt și alții care-mi seamănă.
Bărbați doar cu numele, un cuvânt care
maschează adevărata fire a animalului turbat.
O asemenea forță sub îndrumarea mea
s-ar putea dovedi folositoare în aceste vremuri de restriște.
Senatul va spune că vom face o armată de rahat.
Așa cum spun despre multe lucruri,
dar oamenii ambițioși trebuie să le suporte.
- O să părăsești aceste ziduri ? - La cererea pretorului.
M-a binecuvântat cu o favoare de mult meritată.
Cum de i-a întors spatele soției sale îndurerate ?
E un lucru greu să pierzi un tată. Eu nu l-am cunoscut niciodată pe al meu.
Cum a aflat Glaber de Silfiumul din camera Ilithyei ?
Poate că zeii au vorbit cu el.
- Uiți unde ți-e locul. - Nu, mi-l asigur.
Nu-ți asiguri nimic fără mine, sirian nenorocit.
Dacă îmi mai nesocotești ordinele încă o dată...
Ordinele tale sunt de rahat pentru mine.
Sunt omul lui Glaber acum.
E de ajuns să-i spun că ai știut de soția lui
care voia să-i omoare copilul nenăscut...
Sau că zeii n-au nicio legătură cu prinderea lui Oenomaus...
Încă mai respiri pentru că nu i-am spus pretorului secretele tale.
Nu, Ashur.
Consideră că e un favor.
Unul care voi avea grijă să fie răsplătit...
- Te doare ? - Sunt niște fleacuri.
Care vor dispărea curând din memorie.
Toate cicatricile sunt atât de ușor de șters.
Nu văd nicio cicatrice.
Ai riscat totul...
Pentru o umbră palidă a femeii pe care ai iubit-o odată.
Atunci să-i redăm strălucirea de odinioară.
Și să alungăm întunericul din sufletul ei.
Oprește-te !
Naevia...
Mi-au luat totul... până și atingerea ta.
Am auzit povești despre victoriile tale în arenă.
Zile de mult trecute.
Mira mi-a spus că tocmai ce ai luptat în arenă.
Având rolul de călău al romanilor.
Am făcut-o pentru un frate, ca să poată avea o moarte onorabilă.
Și Rhaskos ? A avut parte de soarta asta ?
- Omul a însemnat ceva pentru tine ? - Îmi oferea un statut. Mă proteja.
Se pare că înțelegerea a ajuns la final.
Aș vrea să fac o alta cu un om de mai mare valoare...
N-am nicio importanță între oamenii ăștia.
Și nici nu vreau să am.
Totuși, ești printre ei.
Vreau doar să vorbesc cu un prieten vechi. Nimic mai mult.
Suntem aici, la poalele Vezuviului.
Un singur om în vârful său
ar putea supraveghea o suprafață mare în toate direcțiile.
Un avantaj împotriva romanilor ce poate fi speculat cu ușurință.
- E vreun drum până-n vârf ? - O singură cărare.
Îngustă, dar poate fi urcată ușor. În rest sunt numai râpe.
Imposibil de trecut prin lateral.
Vom alege trei oameni experimentați.
Fiecare va comanda câte o strajă.
E doar o intrare în templu.
Romanii ne-ar putea prinde cu ușurință înăuntru.
Sunt tunele sub picioarele noastre.
Poate că unul poate fi săpat dincolo de zidurile astea.
Câțiva oameni cu arcuri i-ar putea opri îndeajuns pe romani
ca să le putem folosi, dacă construim pasarele.
Câți dintre voi știu să tragă cu arcul ?
- Nu prea se folosesc săgeți în arenă. - Nu mai luptați în arenă.
Nici nu puteți face o sabie dintr-un copac nenorocit.
Atunci vom face arme din ceea ce ne oferă natura.
Cu mână experimentată care să ne inițieze în folosirea lor.
Ne putem antrena până când zeii ne vor lua.
Sclavii de rând nu vor fi niciodată gladiatori,
ceva de care avem mare nevoie acum.
Ne trebuie războinici.
Poate că e timpul să revedem planurile către Napoli
și vasele cu sclavi din războaiele din străinătate.
Vrei să ataci portul cu așa de puțini oameni ?
Am năruit arena cu mai puțini.
Ia doi oameni și toți banii pe care-i avem.
Află din Napoli ce nave vor trage în port.
Iertare. Nu voiam să vă întrerup.
Dacă nu am ce bea, nu mă interesează.
- Eu vreau doar vin. - Nu avem.
Atunci mă ocolește norocul cu adevărat.
Pentru amândoi ? Sunt târfă, nu proastă.
- Vreau să schimbăm o vorbă. - La naiba cu asta !
Nu cu tine vreau să vorbesc.
Vin cu o ofertă. Una pe măsura talentului tău...
Iertare.
Nu credeam că vrei să te îmbăiezi cât încă ești în doliu.
Mi-a poruncit soțul meu, în pofida tradiției.
Rămâi. Vreau să fii alături de mine.
Bag de seamă că ai plâns.
Ești zdrobită de greutatea evenimentelor recente.
De ce nu ne-au avertizat zeii despre atacul lui Spartacus ?
Sau de moartea tatălui meu ? Mă pedepsesc ?
O viață, în schimbul celei pe care voiam să o curm...
Amândouă suntem împovărate de actele noastre.
Dacă zeii ne-au abandonat, trebuie să lucrăm împreună
pentru a ne găsi mântuirea.
Varinius mi-a întors spatele. Gaius...
Mă tem că nici zeii nu pot șterge ura pe care mi-o poartă acum.
Prefă-te din nou că îl iubești. Supune-i-te.
Într-o zi va uita de ură.
Și când va lăsa garda jos, noi vom profita de ocazie.
Era o vreme când visam doar cum să te gâtui.
Acum răsuflarea ta e cea care-mi dă viață.
Nu te voi părăsi
până ce soțul meu nu mă va chema pe Lumea de Dincolo.
Am mai văzut acea privire, ațintită asupra mea,
când mai locuiam încă în Casa Batiatus.
L-ai cunoscut pe Gannicus cu mult înainte să vin eu.
Ce părere ai despre el ?
E un erou, cum am fost și noi. Îți va ajuta mult cauza.
El și-a arătat îndoielile.
La fel ca noi toți. Totuși, reușești să ne convingi.
Am reușit imposibilul.
Am distrus arena din Capua.
Un monument clădit de romani pe spinarea sclavilor.
Am dat o lovitură adâncă în inima inamicului.
Dar dușmanii sunt nespus de numeroși.
Și își doresc nespus de mult să ne strivească libertatea.
Într-o zi, poate în curând, ne vor lovi și ei.
- Cum să-i ocolim ? - Nu asta vreau să fac.
Cum ? E adevărat ?
Dacă vom înfrunta forțele Romei, aș vrea să o facem aici,
la umbra Vezuviului, noi stabilind termenii.
Nimeni nu va sta degeaba. Să ne pregătim de ce va veni.
- Ce va veni ? - Ce vom păți ?
Nu prea mai avem arme.
Faceți ce arme puteți din lemn și piatră,
până să găsim armament adevărat.
Continuați să săpați tunele. Ne vor trebui ca să fugim.
Ochii mei te-au văzut din nou.
Acum înțeleg de ce un om ar risca totul pentru asta.
De n-ați fi fost tu și ceilalți, aș fi pierit în arenă.
Și n-aș mai fi văzut-o niciodată, în această viață.
Nu voi uita asta.
Nici minciuna ta, care a făcut-o să stea mai mult în temnița aia !
Acum e în siguranță. Restul nu mai contează.
Crezi că vorbele pot schimba tot ce s-a întâmplat ?
Ești mai prost decât te credeam.
... Fiți mai periculoși decât o mie de soldați.
Iertare. Eu am greșit,
alinându-l pe un afurisit de gal.
M-ai alinat pe dracu' !
Ține-ți firea ! Crixus !
- Credeam că am trecut peste asta. - Rănile au rămas.
Plec la Napoli. Voi recruta oameni mai pricepuți.
Nu de romani trebuie să te temi ! Oamenii tăi se ucid între ei !
Știți ce trebuie făcut. La treabă !
Gannicus, vreau să vorbim.
- Vrei să mă pui să lupt ? - Să vânezi.
Toți au câte o sarcină. Noi trebuie să aducem carne.
Ai spus că-i iești dator lui Oenomaus.
Nu ți-ai plătit-o salvându-i viața ?
El trebuie să o hotărască.
Ești liber. Poți lua singur hotărâri.
Ca atunci, în arenă, când ți-ai atacat frații.
Ce te-a împins să o faci ? Onoarea sau promisiunea de câștig ?
Nu voi primi niciun ban, pentru că nu v-am ucis în arenă.
Acum rudisul, libertatea mea, zace îngropat sub ruine.
Libertatea nu e un băț oferit unui câine supus !
- Oricărui om i se cuvine libertatea. - Suntem gladiatori.
Merităm doar moarte, pentru viețile pe care le-am luat.
Pentru mine n-a fost mereu așa.
Odinioară eram liber, în Tracia.
Aveam soție, speram să am copii...
- Ce s-a ales de ea ? - Batiatus i-a curmat viața.
Eu i-am luat-o pe a lui.
Ai echilibrat balanța.
Glaber ne-a condamnat la sclavie.
Cât timp el va trăi, eu nu voi avea pace.
De asta îi provoci pe romani ? Pentru amintirea acelei femei ?
Din dragoste. Cea mai măreață cauză cu putință.
Care i-a nenorocit pe mulți.
Ai speriat vânatul ! M-aș descurca mai bine singur.
Ține sabia sus !
Dacă o scapi, vei pica alături de ea !
Iar !
Să nu mori de cald.
Mulțumesc.
Și aș vrea să nu te mai iei de Agron.
Dacă era după el, te lăsa în mina aia.
- Poate avea dreptate. - Nu spune una ca asta.
Nu ai gândit același lucru, după noaptea trecută ?
De mi-ar trece așa ceva prin cap,
mi l-aș smulge din creier cu mâinile goale !
Contează doar că iubita mea îmi e din nou alături.
Așa să fie ?
Sau e doar un spirit pierdut, bântuind amintirea trupului ei ?
Ți-ai pierdut mințile. Sute de morți...
O arenă distrusă. Asta ai tu de oferit ?
Lucreția, prosternată în piață,
implorând zeii să stingă flăcările care încă mocnesc ?
Iertare. Tânărul Seppius e tânăr, dar plin de pasiune.
Sigur zeii vor băga de seamă lipsa lui de credință.
Trebuie să ne plecăm în fața zeilor, ca să le intrăm iar în grații.
Ritualul îi va liniști pe oameni.
I-ar liniști mai mult să fie capturat Spartacus.
Îl căutăm în tot ținutul. Acționăm, nu ne rugăm !
Asta faceți de luni bune, fără niciun rezultat !
- Nici voi n-ați făcut mai mult. - Așa e.
Singurul care trage folos din neînțelegerile noastre
e cel care ne face rău.
Și o simțim din plin.
Îndrumarea și mâna tatălui tău ne lipsesc profund.
Pierderea vieții sale e o mare lovitură.
La fel a simțit și Seppia,
când vărul nostru, Sextus, a fost ucis de Spartacus.
A retrăit acele clipe când a pierit Mercato.
Ne-a fost prieten de familie de când era ea copilă.
Am pierdut prea mulți oameni.
Nu aș vrea să o mai facem.
Să lăsăm deoparte neînțelegerile și să lucrăm împreună !
Așa îi vom copleși pe Spartacus și hoarda lui de ucigași !
Da, pentru binele poporului !
Orașul vă va slăvi pe amândoi. Veți fi aclamați până în Senat !
Trebuie să vorbesc cu Varinius.
Același care a dat fuga la Roma când arena încă se prăbușea ?
Varinius vrea să lase în urmă tot ce s-a întâmplat aici.
Inclusiv pe tine.
Acceptă oferta mea, e o legătură mult mai trainică.
O voi lua în considerație. Mâine vei avea un răspuns.
După o noapte de odihnă...
O soră iubitoare își poate convinge fratele, când ceilalți dau greș.
În zori vei gândi mai limpede.
Seppius...
Aș vrea să o invit pe sora ta.
Inimile noastră rănite poate se vor consola reciproc.
Ești foarte mărinimoasă.
O femeie găsește mai multă alinare alături de suratele ei.
Ar ajuta-o mult. Îți mulțumesc !
Voi aranja să vină în vizită.
De pe limba soției tale ies vorbe înțelepte.
Seppia va aborda subiectul
și Seppius va fi mai dispus să o asculte pe ea.
Da.
Invitația ta s-ar putea să ne fie de ajutor.
Vino. Vreau să vorbim despre alte chestiuni.
Nu ți-am spus ?
Împreună, ne vom elibera din abisul ăsta !
Nu-l văd. Sigur mai trăiește ?
În adânc, mai erau patru oameni cu el.
Nu le voia tovărășia.
Amintirea lor i s-a întipărit adânc în trup,
că semnele celorlalte vieți pe care le-a luat.
De ce cauți o asemenea fiară ?
Nu te privește ce vreau de la egiptean.
Am fost trimis de pretorul Gaius Claudius Glaber.
E o poziție respectabilă...
Însă, dacă el nu e aici, nu pot face nimic.
Desigur...
Dacă nu te deranjează să aștepți cu oamenii mei până mă întorc cu el.
Ziua asta a fost tare călduroasă...
Vreau puțină umbră... și vin,
să-mi liniștesc gândurile...
Îți dăm drumul ca să-ți împlinești planul.
Nu mișca brațul stâng,
trage până-n dreptul obrazului, respiră și dă-i drumul.
Încearcă !
Trage până-n dreptul obrazului, respiră adânc...
și dă-i drumul.
Nu brusca șnurul,
dă-i drumul cu delicatețe dintre degete.
Dacă repeți, vei fi asemeni zeiței Diana.
Îți vei nimici inamicii de la distanță.
Donar ! Vreau să vin cu tine. Nu mă interesează să trac cu arcul.
Ne-am tras-o o dată și acum vrei să fim doar împreună ?
Mă confunzi cu-n nenorocit de gal.
- Cauți afecțiunea lui Donar, mai nou ? - Nu-mi caut decât un loc al meu.
Gasește-ți-l singură. Nu-i nevoie să-ți desfaci picioarele.
În două săptămâni, o navă va ancora aici.
E plină cu luptători capturați de romani.
Dacă câțiva dintre noi se deghizează în negustori și pătrund pe navă,
înainte ca ei să coboare...
- Se poate așa ceva. - Munca ta a dat rezultate.
Nu chiar cum mă așteptam. Lumea vorbește pe la colțuri...
Glaber a ridicat recompensa pe numele tău la 9.000 de dinari.
Toată Roma e cu ochii pe tine. Nu știu dacă o să-ți placă...
Nu ne era de ajuns cu galii ?
Am auzit multe povești despre galul neînfrânt. Frumos nume...
Însă îmi amintesc că ai pierdut împotriva oamenilor lui Solonius
la inaugurarea arenei.
E-adevărat. Nu am câștigat.
Însă n-am fost învins când am avut un adversar pe măsură.
- Poate vom avea din nou. - Poate...
Mă bucur că tu ai fost campion. Arată cât de mult ți-ai dorit-o.
Dar sunt surprins să te găsesc aici, ascultând de un trac.
Spartacus mi-a deschis ochii. Rămânem împreună.
Și-atunci ce cauți aici,
când el și neghiobul acela plănuiesc totul ?
Am alte griji...
Naevia e femeia ta ?
Îmi amintesc când era ca o floare neatinsă.
- De ce a suferit atât de mult ? - Din cauza iubirii mele.
Iar Lucreția a aflat lucrul acesta.
Cei care iubesc plătesc prețul cel mai scump.
Ține-o cât mai departe de Spartacus și cauza lui nebunească,
până n-o să muriți cu toții.
Oenomaus s-a trezit.
Am venit doar să vorbim.
Care cuvinte crezi că mai înseamnă ceva acum ?
Acelea care spun că Melitta te-a ales pe tine.
Că pe tine te-a iubit cel mai mult.
De ce a fost cu tine în noaptea în care a murit ?
Pentru un ultim pahar, înainte să fiu vândut lui Tullius.
Ăsta e singurul motiv ?
Pentru tot ce s-a întâmplat între noi, doar eu sunt vinovat.
Nu ea, niciodată ea...
- Te-am iubit ca pe un frate. - La fel și eu.
Nu, îți pasă doar de tine.
Ai trăda și zeii ca să obții ce-ți dorești.
Poate am fost un prost să cred altceva.
Nu pot scăpa de aceste imagini.
Spartacus, aruncând sulița... Cossutius dându-și ultima suflare...
Și Mercato... sărăcuțul de el...
O să-i ducem dorul.
Îmi cer scuze, vorbesc ca și când doar eu am pierdut pe cineva,
iar tu ți-ai pierdut tatăl.
Inima-mi plânge după moartea lui.
Îl vei vedea din nou...
Și eu o să-l văd pe Mercato și pe iubitul văr Sextus.
Pe tărâmurile vieții de apoi. Pe mine mă așteaptă soțul meu, Quintus.
Alături de o mulțime de alți romani de vază,
toți răpiți din viața asta de un simplu sclav.
Ești mai în vârstă decât mine, însă nu mă crede naivă.
Nu m-ai chemat să-mi alinți suferința,
ci pentru a mă convinge să-l influențez pe fratele meu.
Seppia...
A fost foarte clar că doar el îl va prinde pe "simplul sclav".
Când e atât de hotărât, nimeni nu-l poate influența.
Ai descoperit uneltirile a două bătrâne femei.
Dar trebuie să știi că inima rănită nu poate fi controlată.
Toate suferim la fel, indiferent câtă experiență avem.
L-am privit în ochi pe Spartacus, pe când era în arenă.
Focul din ochii lui ar putea prăpădi întreaga lume.
Și așa va face...
Dacă nu vom lăsa orgoliile deoparte, pentru a-l înfrunta împreună.
Cum i-am spus și soției tale, fratele meu e foarte complicat.
Nu doar el e așa.
Regret drumul ales pentru rezolvarea neînțelegerilor.
Însă acum intenționez să rezolv toate problemele.
Voi vorbi cu el și voi încerca să-l aduc pe drumul tău.
- Ce vești bune, nu-i așa, Gaius ? - Așa e, vești foarte bune.
Ești o rază de lumină într-o casă afundată în întuneric.
Mă scuzați...
Probleme urgente îmi solicită atenția.
- Ești binecuvântată cu asemenea soț. - Zeii mi-au dat ceea ce merit...
S-au adunat oamenii de care avem nevoie.
Să mergem. Vreau să văd dacă sunt așa cum ai promis.
Răsplata lui Gannicus e pregătită.
Vino să mâncăm.
L-ai ascuțit foarte bine...
E ușor de luat viața cu așa ceva.
- Naevia... - Numele ăsta nu mai înseamnă nimic.
Ea a fost o altă persoană, tânără și prostuță.
Smulsă din lumea asta de brațe aspre și sărutări forțate.
Ce a făcut pentru a supraviețui...
O să plecăm de aici și vom începe o viață nouă altundeva.
Vom scăpa de umbra Romei.
Nicăieri nu voi scăpa de aceste amintiri.
Nu pot fugi de viața asta.
Ce vrei să fac ?
Să nu fac nimic și să te privesc cum te stingi ?
Nu vreau să privești. Vreau să mă înveți !
Învață-mă să respir, să trăiesc...
Învață-mă să lupt,
pentru ca nimeni să nu se mai atingă de mine !
Atunci îmi voi regăsi numele care mi-a fost furat !
Ne vom răzbuna pentru tot ce ne-au făcut romanii !
Împreună îi vom îneca în râuri de sânge !
- Nimic ! - Nici aici !
Calmați-vă !
- Ce s-a întâmplat ? - Ne-am dispărut banii.
Dă-i dracu' de bani. A dispărut harta.
Poziția noastră, drumul spre Napoli...
Cineva ne trădează pentru recompensă lui Glaber.
Spartacus...
Gannicus ! Pleci fără să spui ceva ?
Am vorbit cu Oenomaus.
- Ce ai cu tine ? - Apă.
Carne, pe care eu am prins-o.
Harta noastră a dispărut cât erai de pază.
Te-am văzut uitându-te la ea.
Sunt vinovat de multe lucruri.
Trădarea cauzei tale pierdute nu e unul din acele lucruri.
Dă-te naibii din calea mea !
Știam că-i vei conduce spre moarte pe oamenii ăștia.
În ziua asta o vei face ?
Ei sunt loiali, o trăsătură care ție-ți lipsește.
Nu ! Nu vă băgați între noi.
O să-i arăt de ce e în stare un om motivat.
Sabia !
- Lupți în stilul Dimachaerus. - Însuși Oenameus m-a instruit.
Lasă-mă să trec sau arată-mi de ce ești în stare.
Trebuie să-i oprim.
Spartacus a spus ce vrea. Îi vom respecta dorința.
Spartacus !
Chadara !
Încerca să scape, în timp ce nu eram atenți.
O lovitură pe cinste.
N-am vrut decât să te rănesc.
Ea a luat harta.
De ce-ar face așa ceva ?
A simțit că locul ei nu e alături de noi.
Și l-a căutat în altă parte.
Îmi cer iertare. Ai spus adevărul.
N-a fost mereu așa.
Vreau să plec, dacă nu mai ai ceva de împărțit cu mine.
Pleacă, s-a vărsat destul sânge.
- Voi rămâneți ? - Da.
O să-ți plâng moartea.
E înțelept să-l lăsăm să plece ?
Toți avem dreptul la propriile alegeri. Gannicus a ales.
Încă reprezintă o amenințare.
Am înfruntat mai rău de atât.
Egipteanul și oamenii tăi și-au dovedit iscusința.
Așa cum am promis.
Ocupă-te cum trebuie de leșurile sclavilor. Nu atrage atenția.
Îmi cer scuze. N-am avut răbdare până dimineață.
Vrei să răspunzi ofertei mele ? Mă tem că e prea târziu.
Seppia...
Am văzut cât de mult ții la ea.
O să mori știind că e în siguranță, sub protecția mea.
Mâinile mele o vor alina în zilele ce vor veni.
Cuvintele nu mai înseamnă nimic.
Am ascultat prea mult de proști care se credeau superiori mie.
Gata cu așa ceva !
Oamenii tăi sunt de-acum ai mei !
Alături de oamenii mei, eu îl voi nimici pe Spartacus.